Stalo se 11.6.2009. Vracel jsem se z Kyselky. Jel jsem směrem na Andělskou horu. Šplhal jsem z údolí Ohře do strašlivého krpálu. Vtom začalo pršet, do toho vysvitlo sluníčko a já jsem po levé ruce uviděl pod sebou v údolí duhu. A hned dvojitou.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEidg_zZQhQeoUISgreTddZk1ZCl8iZNNAmRnZvA-2xJ4GUzG93pGyt21nXaYNrk7OcijOwHMhG1ASPOuwGjzTrNaYgf1OvjJ3sOKEvj_VCzmjSW7sX2AYooH5UpTwB_nCEnVj5p44VX0Q/s200/duha1.jpg)
Měl jsem z toho mystický pocit. Boží zázrak na dosah ruky. Působilo to na mě tak, že stačí seběhnout 50 metrů z vršku a budu si na ni moci sáhnout.
Pod koncem duhy je prý zakopaný poklad. Já jsem si poklad odnesl vyfocený v mobilu.
Pod koncem duhy je prý zakopaný poklad. Já jsem si poklad odnesl vyfocený v mobilu.